DŽEK RIČER
LIMIT: 30 MINUTA
OTKRIVENO PODUDARANJE
Ime: Bar, Džejms Mark
Radi se o životu i smrti, Džejmse.
Stoga, ovako ili onako...
završićeš u zatvoru "Rakvju".
Ovo je okružni tužilac Rodin.
Hoćeš li da znaš šta se pita?
Da li ćeš smrtnu kaznu podneti kao muškarac ili kao pičkica.
Tužilac preferira smrtonosnu injekciju, ali ja...
Volim da gledam čoveka poput tebe kako dugo živi, izbijenih zuba,
da te jebu tako da ti dupe bude poput rupe.
Ne znam kakav si čovek, i šta ti se više sviđa od ove 2 opcije,
no Rodin je velikodušan. Spreman je da ti dopusti da izabereš.
Ako spaseš nas i grad dugog i skupog suđenja,
odustani od svog prava na advokata i priznaj.
16 sati. To mora da je rekord.
Šta je to do đavola?
DOVEDITE DŽEKA RIČERA
Ko je do đavola Džek Ričer?
Džek Ričer.
Rođen kao Džek, ne kao Džon, nema srednje ime. On je duh.
Nema trenutnu, niti isteklu vozačku,
Nema trenutnu adresu, niti pak pređašnju.
Nema kreditne kartice, kreditnu istoriju,
poštanski fah, mobilni, mejl.
Ništa. - Možeš li barem da mi kažeš ko je on?
Mogu da ti kažem ko je bio. Vojničke krvi.
Rođen i odrastao po bazama u inostranstvu.
Majka Francuskinja, otac marinac.
Po prvi put je došao u SAD da studira na Vest Pointu.
Tri godine kasnije otišao je u rat. Irak, Avganistan,
Balkan, gde god ti ne. Dobio odlikovanja.
Srebrna zvezda, Bronzana zvezda, Legija za zasluge.
Orden za izuzetnu službu. Bolje to da pogledam šta je.
I Purpurno srce. Većinu vremena je služio u Vojnoj policiji.
Po svim pokazateljima, briljantan istražitelj.
Izgleda da je i problematičan.
Ražalovan na čin kapetana, pa ponovo postao major.
Onda pre dve godine, napustio je vojsku.
Nakon bukvalno celog života provedenog u vojsci, samo je otišao.
Po drugi put u životu, dolazi u SAD,
i jednostavno nestaje. - Možda je mrtav.
Nije prema Socijalnoj zaštiti i računa u banci Virdžinija.
Penzija mu se uplaćuje svakog meseca, a neko podiže pare povremeno.
Uvek elektronskim putem.
Ne mogu da znam odakle, bez naloga federalnog sudije.
Ne može ni da vozi ni da leti avionom. Bar ne pod pravim imenom.
Neke poternice? - Čist je.
Kad je ovoliko teško pronaći čoveka, mora da je tražen zbog nečega.
Dosije mu je čist.
Pa...
Kako da nađemo tog Ričera?
Očito, ne možemo, osim ako ne želi da bude pronađen.
Izvinite, gospodine, Džek Ričer želi da vas vidi.
Mogu li vam pomoći? - Džejms Bar.
Video si ga. Odakle ga poznaješ?
Zašto nije bio pod policijskom zaštitom?
To je bio propust. - Pre će biti da ga je neki prljavi pandur
bacio vukovima. - Moguće.
Šta je bilo, bilo je. - Šta će sada biti?
Sada je u komi.
Ispitaćemo ga, kada se probudi. Ako se probudi.
Na tebe je red, Ričeru. Zašto te je pozvao kao svedoka?
Ne verujem da je on to uradio. - Verujem da te je tražio po imenu.
Mogu li kojim slučajem da vidim dokaze? - Ne dok ne odgovoriš...
Bilo mi je drago. - Gospodine Ričeru.
Stani. Imamo dogovor. Ja te odvedem kod Bara, ti mi kažeš šta znaš.
Znam da ste rekli da je ubio 5 ljudi, da leži u komi,
da ima na 5 km autobuska stanica i mogu da stignem za 24 minuta.
Ostavićeš prijatelja? - Nije mi on prijatelj.
Zašto te je onda tražio? - Iz istog razloga zbog koga je ubio 5 ljudi.
Lud je. - Stani. - Nemoj to da radiš.
To je nepristojno, čak i za vas.
Ne razgovarate sa klijentom bez mog prisustva.
Nismo razgovarali sa tvojim klijentom. On je u komi.
Vi ste Barov advokat? - Helen Rodin. Džek Ričer.
Kćerka tužioca. Interesantna priča.
Hteo bih da je čujem. - Kako ste ga našli? Kako su vas našli?
Ne treba da pričate sa njim. - Nije kao što izgleda. Sam je došao.
Otišli ste kod tužioca? - Da li je to protivzakonito?
Trenutno nije. - Pre nego da postane nezgodno...
Kaži, "vidimo se na sudu", meni za ljubav. - Do viđenja, detektive.
Bilo mi je drago. - Takođe. - Idemo.
Znači...
Znači ti si Džek Ričer? - Znači ti si ćerka tužioca?
Zaboga. - Da li je to zakonito? - Na sreću, da. - Kako se to desilo?
Moraćeš da svedočiš. - Ne želiš to. - Ti si mi jedini svedok odbrane.
Nisam. - Tako misli tvoj prijatelj Džejms. - Nije mi on prijatelj.
Zašto svi to pretpostavljaju? - Zašto si došao da mu pomogneš?
Nisam došao da mu pomognem. Došao sam da ga sahranim.
Linski.
Ko je do đavola Džek Ričer?
Zašto te je toliko teško pronaći? - Nemoguće me je naći. - Zašto?
Recimo da je počelo kao vežba, pa je postala navika.
Da li si u bekstvu?
Pobeći će mi autobus. Bolje požuri. - Odakle poznaješ Džejmsa Bara?
Zašto ga zastupaš? - Advokat sam.
Advokat po službenoj dužnosti teško da može da oslobodi Bara.
Ne želim da ga oslobodim, već samo da ga spasim smrtne kazne.
Dokazujući da je lud? - To je jedna od opcija.
Da natrljaš na nos to svom ocu jer...
Ne ocu, tužiocu. - Jer ti tužilac nikada nije kupio ponija?
Znaš li zašto Rodin nikad ne omane da osudi nekoga na smrt?
Zbog savršenog odela. - Ne bira bitke koje ne može da dobije.
Jer radi za Crvenog Barona. - Svakom osumnjičenom za ubistvo
daje izbor, da priznaju ili da se suoče sa smrću.
Protiv tužioca koji nikada ne gubi, moja firma veruje
da je to još jedan nevini koji je osuđen bez borbe.
Idealista si. - Nisam, pacifista sam.
Činiš to iz plemenitih pobuda. Ali ovo nije bitka, veruj mi.
Džejms Bar je kriv. - Nisi ni video dokaze.
Da li je ovo poverljiv razgovor? - Razume se.
Šta god da kažeš ostaje među nama.
Postoje 4 vrste ljudi koji pristupaju vojsci.
Nekima je to porodična crta,
drugi su patriote, nestrpljivi da služe.
Imaš i one kojima je samo potreban posao.
A postoje i oni koji traže legalan način da ubijaju ljude.
Džejms Bar je jedan od tih.
Postao je snajperista. Vredno je trenirao. 2.000 metaka nedeljno.
Sa svakim hicem počeo je da zamišlja bazu lobanju kroz svoj optički nišan.
Mesto, gde se produžena moždina spaja sa kičmenom moždinom.
Vizualizovao je taj dašak roze magle.
Konačno je poslat u Irak. Postavljen je da osmatra.
Po ceo dan je buljio kroz nišan u civile,
žene, decu. Dan za danom.
Dve duge godine bez dozvole da ispali ijedan metak.
Onda dolazi povlačenje.
Za Džejmsa Bara rat se završio. 2.000 metaka nedeljno.
Četvrt miliona u karijeri. Nijedan u živu metu.
Gladan si i napaljen.
Imaš taj svrab, koji ne možeš da počešeš.
Zamisli taj osećaj. Dani, nedelje, godine.
Zamisli taj osećaj kada pomnožiš sa 200.000 i još 50 hiljade.
Zamisli to na 54 stepeni na krovu a sutra ideš kući.
I znaš, da ako se sada ne počešeš, nikada nećeš.
Treba ti da se izduvaš, treba ti meta.
A ko je to, baš te briga.
Dobro je pokrio tragove. Kao što rade razumni ljudi.
Umalo da se izvuče, ali sam ga uhvatio.
I priznao je. - Zašto nije otišao u zatvor?
Bar nije znao da su četvorica najamnika,
koje je izabrao, provela vikend u seriji silovanja.
28 žena. Od 11 do 54 godine.
To sam otkrio pre nego da slučaj bude stavljen ad akta.
Što sam dublje kopao, bivalo je sve gore i gore.
Nakon 7 dugih godina i "izvršenog zadatka"
neko je u korporaciji rešio da gurne stvari pod tepih.
Nazvali su to "nesreća u ratu" i ubistva su nestala.
To je poverljiva informacija.
Ali to je i privilegija privatnosti.
Ali spreman si da to kažeš tužiocu. - Poslednji put kada sam sreo Bara,
obećao sam mu nešto.
Kada sam video njegovo ime u vestima, došao sam da ispunim obećanje.
Sada i ne moram. - Kako možeš da budeš siguran?
Nisi još video dokaze. - Tvoj otac jeste.
A on ne bira bitke koje ne može da dobije.
Bar se neće opet izvući sa ubistvom.
Mogao bi, pretrpeo je ozbiljnu povredu mozga u zatvoru.
Kada se probudi, ako se probudi, verovatno se neće sećati ničega.
U ovom slučaju neće se raditi o Barovoj krivici ili nevinosti,
već o njegovoj sposobnosti da li može da podnese suđenje.
Nakon svega što sam ti upravo rekao, još hoćeš da ga braniš?
Hoću da dobije pošteno suđenje.
Rekao si da je priznao u Bagdadu. Ovog puta nije.
Ovog puta je iskusniji. - Ovog puta je tražio tebe.
Hoću da znam zašto. I ti isto. Vidim da te to izjeda.
Ne možeš da pitaš Bara, a tužilac neće da ti pokaže dokaze.
Moj glavni istražitelj ima potpuni pristup dokazima. Svemu.
Gde je on? - Spreman da uhvati autobus, da ode iz grada.
Hvala na kafi.
Kapiraš da ne tražiš od mene samo da pogledam dokaze,
već i da gledam hladnokrvnog ubicu. Čoveka za koga znam da je kriv.
Hoćeš da ga spasiš smrtne kazne,
i tražiš da gledam na njega nepristrasno.
Da, to tražim.
Učiniću to. Pod jednim uslovom.
Reci.
Ti moraš nepristrasno da baciš pogled žrtve.
Kako predlažeš da to uradim?
Gospodine Ferier, ja sam Helen Rodin. Razgovarali smo telefonom.
Naravno.
Rekli ste da branite čoveka koji je ubi... Onog čovek.
Ja zastupam Džejmsa Bara, da.
Imate pitanja u vezi sa mojom kćerkom? - Da.
Zašto?
Nadala sam se da bolje upoznam žrtve,
kakvi su bili kao ljudi, kao ljudska bića.
To je malo neobično, s obzirom na vašu ulogu?
Tako je. Obično, neko u mojoj ulozi,
bi hteo da porota zna što je manje moguće o žrt...
Ljudima koje je vaš klijent ubio.
Hladnokrvno.
Da li ste pričali sa drugim porodicama?
Da, sa onima koji su želeli da pričaju.
Uđite. - Hvala.
NEDOSTAJEŠ NAM
LIMIT: 30 MINUTA
Krisi je bila bejbisiterka. Tog dana je bila sa devojčicom.
Da, znam.
Da li ćete razgovarati sa tim detetom? - Ne, naravno da neću.
Zašto da ne? - Mislim da bi to bilo...
Bezosećajno?
Neprikladno?
Sve što želite da znate o mojoj ćerki je...
ovde.
Novine su objavile fin članak o njoj.
U čitulji ćete saznati ostalo.
Hvala. Sigurno ću da pročitam.
Da li ste dobar advokat, gđice Rodin? - Nije na meni da...
Odgovorite na pitanje.
Da, valjda sam prilično dobra.
Toliko dobra da spasite tog čoveka smrtne kazne?
Znate, bolje ja da pođem. - Ostanite gde ste.
Taj čovek zaslužuje da umre, gđice Rodin.
Zašto biste ga branili? - Vidim da sam napravila užasnu grešku.
I veoma mi je žao. Obećavam da vam neću više dosađivati.
Zdravo, tata. - Šta ovde radiš?
Šta? - Da li je istina da razgovaraš sa porodicama žrtava?
Sama? - Otkud znaš? Kako si me našao?
Ja sam tužilac, posao mi je da znam. - To nije odgovor.
Nisi jedina sa super detektivima, Helen.
Tako je. Znam za Ričera.
Tvoj glavni istražitelj je ratni veteran,
koji je bio nestao poslednje 2 godine...
Kako možeš da garantuješ za njegovo stanje uma?
Kako možeš da veruješ u bilo šta da ti kaže? Ne poznaješ ga.
Reci mi ovo. Da li zna da ne možeš da mu platiš?
Da tvoja firma nije htela ovaj slučaj?
Da niko ne želi ovaj slučaj?
Nisi ni razgovarala sa klijentom pre nego što je pao u komu.
Slušaj me. Govorim ti ovo kao otac.
Kakve god razmirice da smo imali u prošlosti, sada treba da me poslušaš.
Praviš užasnu grešku.
Ne možeš da dobiješ ovaj slučaj.
Uništićeš sebi karijeru. Zbog čega?
Da me povrediš? Da me promeniš?
Helen. - Ne diraj me.
Hvala što si mi dao da pogledam.
Volimo kada prijatelji optuženih pokušavaju da nas sjebu.
On mi nije prijatelj. - Stalno to ponavljaš.
Jesi li našao neke propuste? - Nije trebalo da ga smestiš u bolnicu.
Osim toga, fino obavljen posao. To je tako očigledno.
Šta reći, mesto zločina je bilo rudnik zlata.
Oboje znamo da je zlato tamo gde umeš da ga nađeš.
Kad god hoćeš možeš da se vratiš, da razgledaš.
Ne, hvala. Nema potrebe.
Nisi vodio zabeleške. - Nije bilo potrebe.
Bio si neka zajebana faca u armiji, a? - Dobro mi je išlo.
Šta prvenstveno radi vojni policajac? Prekida tuče u baru?
Radio sam skoro isto što i ti. Sa jednom malom razlikom. - Kojom?
Svaki osumnjičeni je bio obučeni ubica. Hvala jednom.
Šta misliš koliko je platio za parkiranje?
Molim?
Sprema se da ispali šest hitaca u gomilu nepoznatih ljudi.
I brine se zbog parking aparata? - On je otkačen, da li ti odgovara?
Volim da imam barem jednu alternativnu teoriju.
Navika.
Refleks. Mislim da nije znao šta radi.
Kao što rekoh, fino obavljen posao.
Prijatelju...
Koji je serijski broj puške?
Koja je godina na četvrt dolara?
1968.
Previdite važne stvari zbog nevažnih, detektivu.
Mogu li da sednem za sto?
Ja sam Sendi. - I ja sam to bio, prošle nedelje.
Na plaži na Floridi.
Kako se zoveš? - Džimi Ris.
Ne ličiš mi na Džimija? - Na koga ti ličim?
Ne znam. Ali ne na Džimija.
Nov si u gradu? - Obično.
Ovde je bučno.
Da li možda hoćeš da odemo na neko tiše mesto? Imam kola.
Da li si dovoljno stara da voziš?
Dovoljno sam stara da radim mnogo stvari.
Skromnih sam mogućnosti, Sendi. - Šta?
Ne mogu da te priuštim. - Nisam ja kurva.
Onda te stvarno ne mogu priuštiti.
Ozbiljno, radim u prodavnici auto delova.
Hoću da kažem da su najjeftinije žene one koje platiš.
Nisam ja kurva. - Kurva bi razumela šalu.
O čemu se radi? - Nazvao me je kurvom.
Da li je to istina?
Niko nije rekao da je kurva.
Razumela je da je kurva, ali ja sam mislio da je drolja.
To nam je sestra. - Da li se dobro ljubi?
Izađi napolje.
Prvo plati račun. - Posle ću da platim.
Nećeš biti u stanju. - Misliš?
Konstantno. Pokušaj. - Sjajna šala, ali ću te prebiti.
Hoćeš to ovde ili napolju?
Napolju.
Ostani ovde, Sendi.
Ne smeta mi da gledam krv.
To znači da nisi trudna.
Još misliš da si zabavan, nakazo? - Ućuti, Sendi. Niko ti se ne obraća.
Poslednja šansa da se povučeš.
Šališ se? Petorica protiv jednog.
Trojica protiv jednog. - Kako si to izračunao?
Nakon što sredim vođu, to si ti,
moraću da se borim sa jednim ili dvojicom poletnih pomagača.
Poslednja dvojica uvek zbrišu.
Činio si to ranije?
Postaje kasno.
Upamti, sam si to hteo.
Ništa ti nije. Ustani.
Sada znam ko je kakav. Hajde da ovo privodimo kraju.
Stvarno?
Lezi dole. - To je prilično impresivno vreme javljanja na poziv.
Učini to!
Ruke na leđa.
Ko te je unajmio?
Hajde.
Zdravo, Helen. - Stavila sam previše parfema?
Dišeš disonantno. Detektive Emerson.
Neko je umro? - A ako jeste?
Onda su umrli od srama. Bio sam nežan.
I dalje ne razumem zašto si stalno u pokretu, Ričeru.
Znači niko nije mrtav. - Jedan više neće normalno da hoda.
Hoćeš li da me optužiš? - Sa zadovoljstvom.
Ali niko nije podigao tužbu. - Nažalost.
Mogu li da idem?
Emersone!
4862681.
Šta je to? - Serijski broj Barove puške.
Ti radiš za mene, razumeš li to?
Sve što radiš oslikava mene u mojoj firmi.
Smešteno mi je... - Razgovaraš sa advokatom.
Jedna devojka mi se nabacivala i izazvala tuču.
To se nikada ne dešava u baru.
Iznenadila se kada je čula moje ime. - Očekivala je Majka Tajsona?
Nije očekivala Džimija Risa.
Igrač Jenkija na drugoj bazi. - Zašto si se tako predstavio?
Uvek to radim. Nisam rekao da sam igrač Jenkija na drugoj bazi.
Samo sam rekao...
Stvar je u tome što je očekivala da čuje Džek Ričer. Znala je ko sam.
Panduri su bili u pokretu pre nego da tuča počne.
Pet tipa su joj braća. Kako da ne.
Neko je poslao te momke da me srede.
Ko?
Ako te je neko pratio kod reke danas, verovatno je bila policija.
Čisto sumnjam da... - Panduri ne rade 3 stvari:
Ne glasaju za demokrate, ne voze kadilak,
i nikada ne koriste lična vozila. Nije policajac.
Privatni detektiv ili neko iz tužilaštva.
Misliš da tvoj otac hoće da mi smesti?
Zašto bi iko to želeo? - Kako ti je prošao dan?
Upravo onako kako sam se nadala.
Jesi li dobro?
Šta si saznala?
Krisi Ferier je imala 22 godine.
Dadilja, koja je čuvala 6-godišnju kćerku porodičnim prijateljima.
Konačno je uštedela dovoljno para za put u Kinu.
U stvari, trebalo je da krene nedelju dana ranije.
Ali devojčica je poželela da Krisi ostane za njen sedmi rođendan.
Tog dana su otišli do centra da kupe haljinu za zabavu.
Rita Koronado radila je kao sobarica u "River Kros Plazi".
Često je kasnila na posao, imala je dobar razlog za to.
Lično je vodila svog sina Marka u školu,
da se uveri da je stvarno otišao. Posvećenost se isplatila.
Marko je sada bio odličan učenik.
Kao nagradu za naporan rad, Rita ga je povela na prvi bejzbol meč.
Tog popodneva je otišla po karte.
Poslednje reči koje je Nensi Holt izgovorila mužu, bile su laži.
Rekla je da vozi kola na popravku.
Ali zapravo je otišla u centar.
Rekla je prodavcu da neće da se zabeleži kupovina
na kreditnoj kartici.
Htela je da iznenadi supruga za 10. godišnjicu braka,
koja je bila udaljena samo nekoliko dana.
Olajn Arčer nikada nije volela građevinsku firmu svog muža.
Čak i nakon što mu je pomogla da postane
jedan od najvećih graditelja u okrugu.
Došlo joj je kao olakšanje kada su ga narušeno zdravlje i skupa parnica,
prisiljavali da proda kompaniju konkurenciji.
Upomoć!
Njen suprug je dao život za kompaniju.
Sada kada je bila njena, nije mogla da je proda.
Tog dana je pošla da osigura zajam,
kako bi zadržala kompaniju koju je oduvek mrzela.
Daren Sojer je bio broker u zgradi u kojoj je Rita radila.
Žena je rekla da je postajao udaljen.
Ne seća se poslednje razmenjenih reči, ali nisu bile srdačne.
Darenovo telo je pronađeno pored buketa svežih ruža,
koje je kupio tog jutra.
Njegova žena nalazi utehu u činjenici da je u zadnjem času
najverovatnije mislio na nju.
Biće sve u redu.
Šta si saznala?
Hoćeš da kažem da si bio u pravu i da ovo nije bitka.
I da Džejms Bar treba da umre.
Možda i tako treba da bude. - Šta si saznala o žrtvama?
Šta još hoćeš, pet nevinih duša je besmisleno ubijeno.
Izvini, da li bi obukao košulju? - Ovo je moja košulja.
Izgubio si prtljag? - Nemam prtljag.
Šta sam ono pričala? - Pet nevinih duša.
Ubijeno nasumično.
Znaš li koliko ljudi umre godišnje u zemlji?
Dva i po miliona.
Svakog dana, oko 7.000 Amerikanaca se probude po poslednji put.
Prošlog petka petoro njih je umrlo zajedno. Da li je to slučajnost?
Kako bi inače to nazvao? - Uzmimo Darena i Nensi,
sumnjam da su imali aferu. - Pardon?
Ne kupuješ ruže ženi dok odlaziš na posao, već u povratku.
I ne brineš zbog kupovine kreditnom karticom
kada ti je godišnjica tog vikenda, osim ako to nije poklon koji kriješ.
Zato je nastavila da hoda,
dok su svi ostali bežali. - Ne možeš to da dokažeš.
Koliko bi to teško bilo? Mobilni telefoni, mejlovi...
Treba ti samo neko ko je voljan da kopa.
Na šta zapravo ciljaš? - Dve žrtve nisu tamo bile slučajno.
Hoću spisak Barovih poznanika.
Nema tako nešto. Nije imao nikoga. Klasični usamljenik.
Nije pričao ni sa susedima. - Tih čovek, nikoga nije gnjavio.
Tačno tako. - Informacije o kreditnim karticama. - Mogu da nabavim. Zašto?
Hoću spisak mesta gde je bio. Barovi, kuglane, striptiz klubovi.
Streljane. Svakoga ko ga se seća.
Šta se nadamo da ćemo otkriti? - Treba da spavam.
I ti. - Ne misliš da ću...
Dođi da me pokupiš u sedam.
Aha. Naravno.
Ko je sa tobom? - Šta se desilo?
To je on, zar ne? Nisam te video, čoveče.
Opusti se. Šta se desilo?
Barov advokat je unajmio detektiva.
Zove se Ričer. Neki vrhunski vojni policajac.
Bio je u Bagdadu kada i Bar.
Pa?
Bar ga je lično tražio.
A danas se pojavo pored reke i na autoputu.
Kao da je znao nešto.
Mi ne volimo kada se ljudi raspituju. - Naravno da ne.
Tako da sam preduzeo mere.
Preduzeo si mere? - Meštani. Moji ljudi.
I uprskao si.
Mislio sam da će petorica biti dovoljna.
Trebalo je da vršiš nadgledanje.
Samo to. Preduzimanje mera je naša briga.
Nisam mogao da te dobijem. - Tako to ide. - Morao sam da donesem odluku.
Hoću imena meštana. - U dokumentu su.
Da li neko zna ko si? - Samo jedan, ali sam se pobrinuo za to.
Gde je telo? - Razbacano.
Opusti se. Niko neće da ga nađe. - Šta ako hoćemo da ga nađu? - Zašto?
Jer obavljamo posao do kraja, čisto.
Nestala osoba nije čisto obavljen posao.
Pobogu. Ti si ubio petoricu zbog jedne osobe. To je čisto?
To je obavljen posao do kraja. Oni traže ubicu, ne metu.
Sada pravimo haos, kako se to ne bi desilo kasnije.
I ne ostavljamo pitanja bez odgovora.
Nikad. - Mogu ovo da sredim.
Otvori oči. - Neću, nisam vas video.
Sada nema nikakve razlike.
Pogrešio sam. Mogu još da vam budem od koristi samo mi recite kako da...
Da preživiš, ne govori "srediću", jer ne možeš.
Pokrili smo jednu brljotinu, ti si napravio drugu.
U pravu ste. Potpuno ste u pravu.
Kažite mi šta da uradim.
Ležao sam u sibirskom zatvoru.
Prvu zimu sam proveo noseći kaput jednog mrtvaka,
sa rupom u jednom džepu.
Odgrizao sam prste pre nego da promrzline pređu u gangrenu.
Odrekao sam ih se da izbegnem da radim u rudniku sumpora.
Tako sam preživeo, kada mnogi drugi nisu.
Takav izuzetan čovek uvek može biti od koristi.
Pokaži mi, pokaži mi da si izuzetan.
Pokaži mi da ćeš sve učiniti da preživiš.
Ne kapiram. - Prsti leve ruke.
Imate li nož? - Da li sam ja imao nož u Sibiru?
Ma daj, mora da se šalite.
Možeš ti to. Pokaži mi.
Ne mogu! - Uvek izaberu metak. Ne razumem.
Šta ćemo da radimo sa vojnikom? - Ono što i uvek.
Izveštaj o Barovim kreditnim karticama. Izjave očevidaca.
Kafa. Piješ crnu, zar ne?
FORENZIČKI DOKAZI
Šta reći, nosim posao kući.
Izveštaji o Barovim kreditnim karticama ne vode nigde.
Nikakve barovi niti striptiz klubovi. Samo hrana i namirnice.
Potraži streljane u opsegu od 150 do 250 kilometara.
I to streljane sa strelištem dužim od 300 m. - Dobro. Zašto?
Bar je sipao gorivo u subotu pa opet u nedelju.
Skoro svakog vikenda je dugo vozio. - Mogao je da ode bilo gde.
Da je išao u barove, kuglane i striptiz klubove,
nikad ih ne bi našli.
Ali streljane za profesionalce? Možda ih ima samo dve.
I sam je pravio metke, što znači da je mnogo pucao.
Pretpostavljam svake subote. Možda sa prijateljem.
Zašto je toliko važno da pričaš sa njegovim prijateljima?
Ako je imao nekog. - Ostavi me kod prodavnice auto delova. - Ček. Koje?
Ne znam. Samo je rekla "prodavnica auto delova". - Ona? Ko?
Možeš li biti malo precizniji?
Nisam rekao tamo neka prodavnica auto delova.
Šta pomisliš kada kažem "prodavnica auto delova"?
Hoćeš li da sačekam?
Ne, videćemo se u kancelariji. - Kako ćeš tamo da dođeš?
Naći ću prevoz.
Mogu li vam pomoći? - Sendi ovde radi?
O čemu se ovde radi? - Treba da razgovaram sa njom.
Privatne stvari. - Zauzeta je.
Pravne privatne stvari. - Ti si pandur?
Pozovi je, Geri. - Daj mi neku ispravu.
Idi po Sendi. - Treba bar nešto da vidim.
Šta kažeš na unutrašnjost ambulantnih kola?
U redu. Zovem policiju.
Sendi ne želi da se policija meša. Hajde da je pitamo.
Halo, treba mi pomoć.
Ne smeš da ulaziš tu.
Sranje.
Poznaješ ovog tipa? - Reci mu.
Ostavi nas na nekoliko minuta, Geri.
Slušaj, ja... Nisam znala.
Nisam znala da će to da se desi.
To je bio Džeb. Rmpalija.
Džeb Oliver.
Rekao mi je da si perverznjak. Trebalo je da me ispipaš.
Nemoj da me povrediš. - Sendi, sedi.
Gde mogu da nađem Džeba? - Ne znam, danas nije došao na posao.
Znači, ovde radi? - Da.
Navodno, ali zapravo pravi metamfetamin.
Zapiši mi njegovu adresu.
Stvarno mi je žao. Rečeno mi je da si perverznjak.
A to su bila lako zarađena 100 dolara. - To je sve?
Kada Džeb zatraži nešto, radiš onako kako kaže.
Da li sam u nevolji?
Nisi ako mi pozajmiš auto. - Nemam auto.
Naravno da imaš. Parkiran je napolju. Pretpostavljam da je kamaro.
Mali pikap je Gerijev. Ključeve.
Ne mogu. To je Džebov auto. - Kako će se iznenaditi
kada mu ih odvezem kući.
Ko ste vi, gospodine... zapravo?
Samo tip koji želi da ga ostave na miru.
Završavam sa poslom u 6 sati.
Možda mi... - Sendi, slušaj.
Izgleda da si fina devojka. Lepa.
Očito je da si pametna, čim Geriju vodiš knjige.
Ne smeš da dopuštaš ovim tipovima da te iskorišćavaju.
To čine devojke poput mene.
Imaš li novac? - Malo.
Napusti grad na nekoliko dana. - Zašto?
Idi iz grada, Sendi.
Da li je Džeb kod kuće?
Imam nalog da pretresem vašu kuću.
Kapiram.
Ako vam ne smeta?
Ja ću ovo. - U redu.
Ne mrdaj. - Znaš šta.
Kada se pomerim, ti povuci obarač.
Gde je Džeb? - Nije ovde.
Gde ga mogu naći? - Pobogu, moja ruka.
Ne treba da se igraš sa pištoljima. Gde ga mogu naći?
Ti si taj koji vozi njegova kola. Ti mi reci...
Poslednji put sam ga video kako napušta zatvor.
Rekao je kako treba da vidi nekog tipa. - Koga?
Ne znam, kunem se.
Kada mu se majka rastreznila, sve njegove stvari su nestale.
Odlazi li tako? - Ne, nikada ne ostavlja majku samu.
Nešto se desilo. - Imaš li kola? - Napolju su.
Ključeve. - Moja ruka...
Dobro.
Pogledaj prijatelja, a sada pogledaj mene.
Hoćeš li da me vidiš opet? - Nikako.
Da li ti kradem auto?
Vozi ga koliko hoćeš.
Veoma si ljubazan.
Mislim da je Džeb Oliver mrtav. - Ko je Džeb Oliver?
Onaj tip iz bara.
Pobogu, koliko jako si ga udario?
Nisam ja. Ubijen je.
Neko je hteo da izgleda kao da je napustio grad.
Možda je stvarno otišao. - Sa zavesom za tuširanje?
Na osnovu toga donosiš zaključak? Šta imaš u glavi?
Ne želiš da znaš.
Na telefonu si rekao da hoćeš da analiziraš saznanja.
Džejms Bar je snajperista. Nije najbolji, nije ni najgori.
Ali je bez prestanka trenirao 2 godine. Šta takav trening čini?
Ono što i svaki trening. Umešnost postaje refleks.
Deluješ bez da razmišljaš. - I čini da ljudi koji nisu nešto pametni,
izgledaju pametno tako što utuve u glavu neko taktičko znanje.
99% dokaza koje tvoj otac ima protiv Bara, nije postojalo u Bagdadu.
Ne zato što je Bar bio pametan, već zato što je bio obučen.
Na toj garaži, sunce mu je išlo u oči.
Mete su se kretale tamo vamo, teška situacija za svakog snajperistu.
Rekao si da je i u Bagdadu bio na parking garaži.
Zato što je u Bagdadu sunce bilo iza njega,
a mete su mu dolazile spreda, u nizu.
Idealni uslovi čak i za prosečnog snajperistu.
I tačno takve uslove bi imao na onom mostu.
Tamo nije morao čak ni da izađe iz kombija.
Nema parking aparata, kamere, dokaza koje ostavlja za sobom.
I ima brzo bekstvo.
Ne kažem da nije mogao da ubije te ljude pored reke. Ali ne bi...
Ne na taj način. - Kažeš da je lud? - Nije. - Šta onda kažeš?
Poverovao bih u jedan dokaz.
Ali svi? Vlakna, otisci, zalutali metak.
I ko još plaća parking? Bio normalan ili lud, to nema smisla.
Bar je hteo da bude uhvaćen, i da ga ti uhvatiš.
To ne objašnjava kako to da Bar...
prosečan snajperista, pri lošim uslovima, nijednom nije promašio.
Promašio je. Jeste.
Prvi metak, zgodno je završio u sudu sa tečnošću.
Isti metak koji povezuje Bara sa ubistvima.
I verovatno najvažniji dokaz tužilaštva.
Da je Bar hteo da bude uhvaćen, ne bi promašio.
U suprotnom, nema smisla. Ako je želeo da se izvuče sa tim,
verovatno bi se izvukao. Ako je želeo da ga uhvate,
Bar nije sposoban za takvu perfekciju.
Ili je u pitanju bila sreća, 6 od 6. - To sam bio spreman da prihvatim
a još su me i oni momci napali.
Ko god da ih je poslao, napravio je grešku.
To je bila samo barska tuča. - Možda.
Ili se možda neko iznervirao i pokušao je da me izbaci iz igre.
Da me baci u komu, odmah pored njihovog žrtvenog jarca.
Žrtveni jarac?
To je bilo savršeno mesto zločina.
Niko nije pomislio, da je možda presavršeno. Ni Emerson ni tvoj otac.
Niti Barov advokat.
Ali Bar je znao, da ću ja to pomisliti.
Bez obzira koliko god ja želeo da je to istina.
Zato je tražio mene. - Stani.
Hoćeš da kažeš... - Džejms Bar je nevin.
Vidiš o čemu se ovde radi, zar ne?
Imaš slučaj. Možda poslednji koji ćeš ikada imati.
I učinićeš sve samo da ne dotakneš dno.
Helen.